Svoju autobiografiu napísal so športovým redaktorom a komentátorom televízie Markíza Marekom Arpášom. Knihu dopĺňajú komentáre Martina Škrtela, Vladimíra Weissa staršieho, futbalového agenta Karola Csontóa a ďalších ľudí, ktorí sprevádzali Ďuricovu kariéru. Ján Ďurica: „Minulosť ma formovala a spravila zo mňa človeka, ktorým som dnes. Keď prežívam náročné dni, spomeniem si na obdobie, keď som nemal čo do úst. Išiel som krok za krokom a veril, že bude lepšie. V mojom prípade to nebolo o talente, ale predovšetkým o tvrdej drine. Šport ani prácu neoklameš. Len ak niečo robíš na sto percent, si na ceste k úspechu.“ Vladimír Weiss st.: „Janko je jedným z mojich futbalových synov. Trénoval som ho v Artmedii, Saturne i v reprezentácii, strávil so mnou veľkú časť mojej kariéry. Keby mal tréner desať hráčov ako on, môže si vyložiť nohy a oddychovať.“
Martin Škrtel: „V mladosti bol rád stredobodom pozornosti a tešil ho život futbalovej hviezdy. Na každý zraz prišiel na inom aute. S pribúdajúcimi rokmi sa upokojil, zmiernil nároky a už to nebol slovenský Beckham. Ani na ihrisku už nebol taký poplašený. Vedel som, že keď pôjde do súboja, tak z desiatich vyhrá deväť.“
Karol Csontó: „Vedenie Liverpoolu hľadalo náhradu za Daniela Aggera, ktorý mal odísť do Barcelony, a intenzívne sme komunikovali o možnosti priviesť Jana. Videli, že jeho spolupráca so Škrťom na reprezentačnej úrovni funguje, a bolo reálne, že na ňu nadviažu aj na tej klubovej.“
![](https://static.artforum.sk/media/redactorjs/ac6396d-jan-durica_02.jpg)
![](https://static.artforum.sk/media/redactorjs/c4cc98e-jan-durica_03.jpg)